Jeg giver dig et tilbud.
Jeg har sagt, jeg bare gerne vil være i fred.
Vi ved begge to, det ikke kan lade sig gøre.
Hvordan gættede du det? Den store, sorte bil?
Eller det, at jeg er blevet holdt fanget i to dage uden at vide, hvor jeg er?
Mit tilbud er, som følger.
Dit liv, for dit liv.
Jeg får fem år, du får resten.
Så er du fri.
Er det dig der taler eller the Rossum Corporation?
- Hvorfor mig? Hvorfor valgte I mig? - Caroline, du valgte os.
Det er godt, Caroline.
Jeg ved, hvad jeg så, hvad der satte det her i gang.
Vi har gjort det her i næsten to år.
Jeg troede, du havde lært det nu.
Intet er, hvad det udgiver sig for.
Selv idioter kan lave regenerationsstudier.
I D AG
Enhver tørvetriller med to år og et laboratorium til 50 millioner dollars...
- Owen? - Flyv, vær fri.
- Flyv. - Owen?
Flyv, vær fri.
- Owen, har du det okay? - Flyv, flue!
- Owen? - Flyv, flue.
- Hej, Owen. Det er os. - Flyv, flyv.
- Flyv! - Owen?
- Owen, det er i orden. - Flyv! Flyv!
Tyngdekraften er ikke ligevægten.
Owen? Owen? Hallo, stop!
Du godeste!
Det er en af kun to eksisterende flasker af vores mest lovende hukommelsesmiddel.
Den anden flaske er forsvundet.
Jeg skal ikke kun bruge en Aktiv her. Jeg skal bruge en hel hær.
Jeg har lavet planen om. Soldaterne er så godt som på jorden.
Hvis det her handler om at Foxtrot talte Mandarin i stedet for kantonesisk,
- var det ret enkelt... - Topher. Det her...
Clive Ambrose.
Medformand for Rossum Corporation, tredje rigeste mand i landet,
nomineret til Nobelprisen.
Jeg tror, jeg skal kaste op. Det var et kompliment.
Der er sket noget virkelig skidt.
Der har været en episode på Fremont College.
Owen Johnson.
Han var praktikant på et af vores første laboratorier.
Men ikke længere.
Owen indtog en psykotropisk modifikation
af en fenetylaminblanding.
Har Rossum et af hukommelsesstofferne på laboratoriet?
N-7316. Det nedbryder naturlige hæmninger i hippocampus
for at vække sovende dele af hjernen.
Vi er stadig på eksperimentstadiet.
Første fase af N-7316 manifesteres som et adspredende narkotikum.
- Svimmelhed, hallucinationer. - Småspiseri.
Fase to manifesterer sig øjensynligt som et totalt tab af impulskontr ol.
Kald det faser eller kald det kropskemi.
Vi er alle vores egen sump af hormoner, enzymer, kemiske reaktioner.
Det er det samme som ethvert andet stof.
Heroin, kokain, koffein,
hvordan din krop reagerer, afhænger af en række udefinerbare faktorer.
Hvis du sniffer heroin en gang, bryder dig ikke om det,
du går tilbage til urtete og har et godt liv.
Jeg gør det en gang og tager to poser om dagen i 20 år.
Et snif til dig, adiós, amigo.
Det er det, der er så spændende med stoffer.
Ikke at jeg ved noget om det.
Vi foretager narkotests hver fjortende dag. Rent videnskabelige observationer.
Hvordan fandt stoffet vej ind på skolens område?
Vi ved det ikke. Måske solgte Owen det.
Måske puttede han eller en anden det ned i sodavandsmaskinen i kantinen.
En flaske er nok til at slå et menneske ihjel.
Jeg går ud fra, der ingen modgift er.
Det bedste vi kan gøre nu, er at berolige. Vi håber, du kan hjælpe til bedre metoder.
Mens du arbejder på en modgift,
vil et hold af Aktiver sikre skoleområdet og lokalisere den forsvundne flaske.
Åh, ja. De må være immune.
Hvordan vidste du det?
Stoffet angriber hæmningerne i hippocampus
for at nedbryde de undertrykte hukommelsesklodser, ikke?
Aktiverne har dem ikke. Stoffet ville slet ikke påvirke dem.
Tror du, du kan hjælpe os, hr. Brink?
Jeg kan da ikke skade.
Sikkert.
Start med indprægningerne og få Aktiverne ud i felten.
- Hvis du får brug for mere hjælp... - Nej, ellers tak.
- Echo er ikke til rådighed, vel? - Nej, gammel klient, ny fantasi.
- Skal jeg få hende til at komme? - Nej, det er i orden.
Hvad synes du?
Jeg har aldrig set noget lignende. Det ligner en drage.
- Er det dumt? - Her.
- Nej, tak. - Alice, du skal køre på den her motorcykel.
- Skal jeg? - Ja.
Du skal en masse nye ting i dag.
Okay. Wow.
Laver du morgenmad?
Det er ret sent, men eftersom jeg er fritidsgentleman,
og du er begyndt at dyrke professionel søvn...
- Du vidste ikke, jeg kunne lave mad, vel? - Nej.
Godt.
Så bliver du ikke skuffet, når du finder ud af, jeg ikke kan.
Lyt, Paul, tag dem af, for de er færdige.
Og hør,
jeg er et voksent menneske.
Vi blev spontane og fem minutter efter,
var der en, der nær havde dræbt mig i din lejlighed.
- Du føler en forpligtelse... - Det er ikke...
Jeg tror ikke, du ikke kan lide mig.
Men vi skal ikke giftes,
bare fordi jeg har haft en dårlig dag.
Jeg kan godt lide at tage mig af dig.
Det er jeg glad for. Jeg synes, du er som en drøm.
Men i min drøm, er jeg stærkere, end du tror.
- Det beviste du, da... - Det var held.
Jeg er ikke bokser. Russeren havde bare to venstre fødder.
Det ville jeg ønske, han havde.
Det havde været noget lettere at identificere en fyr med to venstre fødder.
De har identificeret ham.
De har et navn, som jeg garanterer dig for, ikke var hans.
Jeg tog dog selv et par aftryk.
Jeg har en ven med adgang til databaser
uden for FBIs rækkevidde.
Dukkehuset fandt ham et sted.
Professionelle dræbere bliver skabt. De bliver optrænet.
Undskyld. Du vil ikke snakke om det.
- Du er sat af sagen. - Officielt.
De suspenderede dig.
Hvad Dukkehuset angår, er jeg ikke en trussel længere.
- Det er det perfekte tidspunkt... - Kan du ikke lade det ligge?
- Du sagde, du syntes, det var vigtigt. - Og de prøvede at slå mig ihjel.
- Mellie, jeg lover dig... - Du kan ikke love noget.
Det er held, at jeg ikke allerede er død.
Det du kan gøre er, at lade sagen ligge. Lad en anden tage sig af den.
Ja, du elsker at tage dig af mig.
Jeg tror selv, du ved, hvordan du kommer ud.
Kom så.
I skal være der oppe. Af sted.
Alle ved, hvad de skal, ikke?
- Kom så. Fart på. - Kom så. Energi.
Vi laver et samlenet.
Seks fyre og piger, kvinder, ransager det her område fra top til tå.
- Jeg vil have den anden flaske. - Ja, hr.
Tom, det her er dr. Gawa fra Center for Sygdomskontrol.
Super. Jeg har ikke hørt en god
"kødædende belastning af noget væmmeligt" -historie længe.
Jeg har masser.
Forhåbentlig vil i dag ikke være noget at snakke om.
Lad os finde ungerne og gøre dem raske.
Du skal være i Kappa Zeta Chi-huset.
- Tom, du styrer samlenettet. - Jeg tager mig af samlenettet.
Jeg får travlt med at få hverdagssnifferne til at se under madrasser.
- Det skal jeg nok afgøre. - Faktisk skal jeg.
Er du fra NSA?
Hvilket har langt højere rang end Rossum Private Security.
Topher.
Fint, bliv her
og vær kommunikationens kommandostation.
Der er en, der skal vise dr. Gawa Kappa huset.
- Er det noget for dig? - Ja.
- Jeg har altid villet til kollegiefest. - Kom så.
- Er du sikker på, det er i orden? - Jeg har det fint, hvis du har det fint.
- Jeg har det fremragende. Er det skidt? - Nej, det er strålende.
- Jeg tr or ikke, jeg kan finde ud af det... - Okay.
Hvad nu, hvis nogen ser det?
Det er kun os. Det lover jeg.
Jeg havde aldrig troet...
Jeg mistede billedet. Undskyld.
Nej, bare... På siden, der er der en knap.
Det tragiske selvmord viser sig at være en stresset studerende,
som ikke turde spørge om hjælp.
Administrationen på Fremont Colege udtaler,
at der vil være rådgivning på skolen gennem hele ugen.
Reaktioner på skolen...
Jeg må løbe. Jeg må hjælpe ham.
Alice, er alt, som det skal være?
- Jeg er frygtelig ked af det. Jeg må gå. - Ja, meget sjovt.
Jeg må få ham ud derfra.
Det er faktisk ikke så sjovt.
Alice?
Det var en dør.
[AKTIV FUNDET]
[AKTIV SIKRET]
[AKTIV ENGAGERET]
Ved du, hvad jeg har lyst til i aften? At køre op nordpå.
NOGLE ÅR SIDEN
Vi behøver ikke at tage til alle antikrigsdemonstrationer i staten.
Jo, vi skal.
- Caroline, jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
- Sidder du fint? - Ja, tak.
Jeg giver dig en indsprøjtning.
Og så skal du bare sidde stille i et stykke tid.
- Kan du gøre det? - Hvis du synes.
Bare tænk på pæne ting. Regnbuer.
Hun er immun, men måske vil det hjælpe med at finde en modgift.
Lad os se præcis, hvad det her stof gør, så vi kan undgå det.
Det her tager måske lidt tid. Vær tålmodig.
- Hvad skal jeg gøre, tænke på regnbuer? - Prøv.
Eller skal jeg tænke på, at den glorificerede nar, Clive Ambrose,
ikke kan holde styr på sine sager?
Du kunne have sagt nej.
Rossum Corporation er skyld i vores eksistens. Og jeg tror på vores arbejde.
Jeg tror også, den eneste grund til, jeg ikke har Clive Ambroses job,
er, at han ikke kunne håndtere mit.
Så nu udveksler vi historier.
Kan du ikke bare finde en måde
at afholde folk fra at slå sig selv ihjel med det her stof?
Vi har en del på de tidlige stadier,
og at berolige dem er næppe en kur.
Det giver mig tid.
Bare vi holder stedet låst ned og ikke får flere X faktorer,
så er jeg dagens redning.
Forstået.
Kan du hente en juicebrik til mig?
Er du faret vild?
Hej.
Nej.
Går du på Fremont?
Jeg ved det ikke. Der er noget, der virker...
- Jeg ved det ikke. - Du kan komme med os.
- Vi har en til. - Modtaget.
Hvor skal vi hen?
Jeg ved ikke, om der er noget galt. Måske er det klientens nye fantasi.
Send en dukke til kolegiet.
- Hvilket? - Fremont.
- Jeg har sporet Echo hertil. - Det må være en spøg.
Hvorfor? Hvad så?
Din hjerne styrer.
Vi har en virkelig stor opgave her.
Echo må ikke blande sig.
Få hende væk derfra. Ring til Dominic efter assistance.
Forstår du?
Øjeblik. Ja?
Der er palæer i dine øjne. Vidste du godt det?
Man kan se dørene...
Undskyld mig.
Nej, jeg forstår overhovedet ikke.
Jeg tror ikke, jeg burde være her.
Sid ned. Jeg giver dig bare en lille indsprøjtning. Sid ned.
Fjernsynet tvang mig. Jeg blev nødt til at komme.
Et skud af hvad?
Du har indtaget et meget kraftfuldt stof.
Jeg skal sikre, du ikke sårer dig selv.
Matt og jeg tager ikke stoffer. Jeg skal være et andet sted.
Bare slap af.
Hvad skal de med babyer?
Rossum.
- Nej! - Hun vil vist ikke have indsprøjtningen.
Jeg tager ikke stoffer!
Vinduesglasset er efter os.
Fint. Så får du gelen. Også dig.
Bare rolig. Det aftager. Jeg mener, jeg har det næsten fint igen.
På en måde. Væggene bevæger sig ikke mere.
Jeg burde ikke være her. Jeg skal redde ham.
- Hvem? - Jeg elsker dig.
Jeg ved det ikke. Ham.
- Jeg må ind på Rossum. - Rossum-laboratoriet?
Handler det her om Owen? Hvad ved du om Rossum?
Bare at jeg skal ind i bygningen.
Jeg tror, det var dem, der gjorde det her.
Kom noget i vandet og bruger os som forsøgskaniner.
Forsøgskaniner?
Vi er vel alle gode, rigtige registreringer i en eller andens lægerapport.
Så mange påvirkede, så mange sårede...
Væk.
De dræbte min ven.
Jeg må hen på laboratoriet.
Held og lykke. Det er omgivet af sikkerhedsvagter.
Nej, jeg kan godt komme ind. Jeg skal bare lytte til mig selv.
- Mener du det alvorligt? - Ja.
Jeg tror, jeg kender en vej ind.
Hvilket gør mig lidt nervøs.
Jeg hjælper dig. Jeg kender laboratoriet som min egen bukselomme.
Nej, det behøver du ikke.
Jeg lader dig ikke gå derind alene.
Det er ikke kun for din skyld.
Jeg vil finde beviser, beviser for at de har gjort det
og få dem sendt i fængsel.
- Sam. Det er vist godt, jeg har mødt dig. - Alice.
Vi må ud herfra.
Stop! Det er alt for stort! Nej. Nej!
Vær sød, nej. Sæt mig ned. Hvor fører du mig hen?
Wow. Det virkede. Tak.
Nu skal vi væk. Okay? Kom så.
- Vil du gerne behandles? - Nej.
Hej. Wow.
Den situation bevarede jeg vist ikke kontrollen over.
The ROSSUM CORPORATION "Fordi hjerner gør en Forskel"
- Jeg vil ikke sige "ond". - Jo. Jo, du vil.
The Rossum Corporation er ond.
"Hjerner gør en Forskel."
Den fyr giver mig kuldegysninger.
Clive Ambrose, Rossums ansigt udadtil.
Med en marketingkampagne så stor må han skjule et eller andet.
- Hele firmaet skjuler noget. - Dyremishandling, for eksempel.
Aber, hundehvalpe. De torturerer dem.
De arbejder på Mengele-vis i videnskabens navn.
- Aber bør ikke være forsøgskaniner. - Kaniner bør ikke være forsøgskaniner.
Hvad end de påstår i de reklamer, så retfærdiggør målet ikke midlet.
Jeg har en plan. Jeg har starten på en plan.
Er det nu, du befrier alle aberne, og de bider dig til døde?
Nej. Det er nu, vi filmer aberne i deres burer og lægger filmen på internettet.
Ja, hvor millioner kan se det igen og igen.
De bliver tvunget i skam til at ændre politik.
Og hvordan kommer vi ind?
- Rossum må have sikkerhedssystemer. - Jeg arbejder på den del.
Det var ikke sådan, vi plejede at feste.
Jeg brugte fire år på at feste i skyggen af den bygning.
Ved I, hvad de har kunnet lave derinde i fire år?
Hvor mange levende væsner, de... Nogen må sætte en stopper for det.
Det behøver ikke at være jer. Jeg ville ikke bede om det.
- Jeg er bare nået dertil. - Ja.
Det er min pige. Det er min Caroline.
Intet af det er registreret. Intet er. Få det gjort.
- James? - Ikke noget endnu, hr.
Jeg behøver ikke bede dig fortsætte med at lede,
- men fortsæt. - Fortsæt.
Helt sikkert. Nu er I eksperter.
For fire timer siden diskuterede I jeres hang til æblesovs.
Mit hold har temmelig godt styr på det.
Fjorten forsøgspersoner med uberegnelig adfærd, beroliget.
- Hvad? - Vi rundede 14 op...
- Har du det godt? - Ja, fint.
Fortsæt.
- Rundede 14 op til hvad? - Kammerat?
- Hvad med en tur i smitteafdelingen? - Jeg har det fint.
- Dr. Gawa giver dig et mildt beroligende... - Jeg har det fint.
Ro på, kammerat.
- Jeg ved, hvordan man løser problemer. - Også i den grad.
Den er så tung. Den gør min arm træt.
Skal jeg hjælpe? Sådan.
- Kom så. - Wow.
- Den er så tung. Ekstremt. - Okay.
Alting er tungt.
Jeg skal tale med lederen af sikkerhedskontoret.
Selvfølgelig.
Hold mig opdateret. Og tag dig af ham.
Tak, agent.
- Det her er ufatteligt. - Hvilken del var til at forstå før?
Stoffet. Det sælges ikke, Topher.
Virkningerne spredes. Hr. Dominic udviser uberegnelig adfærd.
Han har ikke taget noget.
Det er umuligt at Dom bevidst prøver at have det sjovt.
Det kan være luftbårent.
Så ville vi se flere tilfælde på skolen. Og udenfor.
Udsættes en patient for det, enten viralt eller gennem berøring,
som spredes langsommere, men meget snart
vil skolen være fyldt med uberegnelige tidsbomber.
Vi må vide, hvad det er.
Det ved vi, når jeg har fundet ud af det.
Og standsningen af effekterne? Går det fremad?
Jeg arbejder på det! Hvad laver du, ud over at være...
- Ud over at være hvad? - Øjeblik.
Sarkastisk? Ufølsom? Britisk?
- Det er et dyr. - Hvor?
Nej! Ordet!
Du må stadig indrømme, jeg er meget britisk.
Jeg siger ikke hårde R er.
Ved du, hvad jeg godt kan lide? Brun sovs. Hvad er det lavet af?
- Det ved videnskaben ikke. - Det er lavet af brun.
Brun.
Udvundet fra jorden at de hårdtarbejdende brunminearbejdere i North Brownderton.
Du godeste!
Jeg synes, linser er totalt uforståelige.
Hvad i hele solspættede helvede laver Echo på Fremont?
Det har intet med stoffet at gøre,
hvilket betyder, at vores problemer er store og ustyrlige.
Jeg kunne spise det ord.
Eller en kiks. Har du nogle?
Har du ikke set min skuffe med upassende stivelser?
Kom nu. Kom nu. Kom nu.
Jeg har sådan en forfærdelig dag.
Det er ikke meget, men legatet dækker ikke en dekorationsregning.
Det er flot.
- Plejede du at gå i skole her? - Nej. Jeg tog tilbage østpå.
Tror jeg. Eller, det gjorde jeg. Jeg gik på Colby.
Der var en, du kendte, der gik her. En kæreste?
Jeg ved det ikke.
Jeg vågnede i morges og så var alt normalt.
Så mødte jeg Matt, og vi var lidt sammen.
Så så jeg Rossum Building på TV,
og så måtte jeg gå, og jeg kan ikke lige håndtere alle de spørgsmål lige nu.
Nej. Det har været en underlig, dårlig dag. Du behøver ikke sige mere.
Nu er vi her, og Rossum Building er her.
- Laboratoriet er på anden sal. - Det er der, jeg redder ham.
Alice, du må ikke forvente for meget.
Måske er "han" der ikke.
Måske er der ikke det bevis mod Rossum,
som du leder efter, men det stopper ikke dig.
Intet stopper mig, min mors stemme er for høj i mit øre.
- Mors dreng. - Jeg har intet valg. Jeg er alt, hun har.
Kan du huske, hvordan man kommer ind?
Nedenunder. Det er indgangen.
Du overvælder mig ikke med specifikation.
Lily Foundry.
Vi må finde Lily Foundry.
Lyt godt efter.
Jeg har en kæmpe fylking maskiner, der laver en smældende larm,
og det bliver båret af alle, der udsættes for det gennem berøring.
Det befales, at du får alle Rossum-arbejdere
væk fra grunden og sender dem her tilbage.
Hils fra mig.
Nej, I dukker, I...
Og her mener jeg selvfølgelig NSA, CDC-folk,
I er dækket godt ind.
På grund af regeringen. De gør ting.
Men enhver anden, der kommer i kontakt med stoffet, er modtagelige.
Om jeg er sikker?
Jeg er rimelig sikker.
Hemmelig agent Victor er så overlegen.
- Jeg har en god historie om ham. - Øjeblik.
Jeg har et andet opkald. Jeg har et bedre opkald.
Boyd! Har du fundet Echo?
Hvad...
Boyd.
Har du fundet Echo?
Det er okay, fru DeWitt. Jeg har ordnet det.
Ordnet hvad? Har I Echo?
Lyt nu bare.
- Det er her omkring. - Du mener, hun er her omkring.
Det er vist ikke en person. Jeg tror, Lily Foundry er en ting.
Så vi leder efter en ting?
Caroline. Caroline Farrell!
- Undskyld mig? - Jeg vidste, det var dig.
Det er ikke mig. Undskyld.
Professor Janack.
Vi har sat hele den amerikanske historie sammen.
Hun hedder Alice, men hav en god dag.
Jeg kender ikke denne person, vel?
Nej, hun er påvirket. Hun skal beroliges.
Vi træffer valg.
Jeg ved, der er kræfter, vi ikke kan kontrollere,
men selv under de kræfter, træffer vi valg.
Og så lever vi med dem.
Og så dør vi med dem.
Jeg ved, hvorfor Echo gik på Fremont.
- For at straffe dig? - For at lade Caroline straffe mig.
Tier du nogensinde stille om hende?
Er det hende, du tænker på, når du er oven på mig?
Ville du lade mig dø, Paul? Ville du være lettet?
Du sagde, jeg ikke påvirkede dem.
Hun er ikke på et trip. Hun får hukommelsen tilbage.
Hun kan huske.
Der er tre blomster i en vase. Den tredje blomst er grøn.
Der er tre blomster i en vase.
Så tager min Odyssé mig til den byfuldmægtiges kontor,
hvor det viser sig,
at receptionisterne ikke har noget imod lidt
"hvis du giver mig lidt penge,
"så får du de forsejlede dokumenter," og voilà.
- Blåtryk. Betagende. - Du er en giftig strigle.
- Jeg ved det. Det elsker jeg, ved mig selv. - Også mig.
Det her ligner meget kedelige bygningstegninger.
Ja. Det tænkte jeg også de første to timer, jeg gloede på dem,
men så så jeg...
- Godt gået, skat. - Jeg forstår stadig intet.
De har sat nogle forsyningstunneler op her.
Ja, men i følge planerne er rummet, de fører til, tomt.
Så hvis man ville, lad os sige,
flytte ting ind og ud af laboratoriet, uden om hoveddøren...
Ville man gå ind her.
Skat, det er gode nyheder. Hvorfor ser du ikke glad ud?
Rossum er virkelig magtfuld, og det her er lige blevet virkeligt.
Det har altid være virkeligt for mig.
Måske har du bare ikke lyst til at gøre dem vrede.
Rossum udnytter dyr i"videnskabens" navn,
og Gud ved, hvad ellers.
Måske vil jeg virkelig gerne gøre dem vrede.
Okay. Tag det roligt.
- Jeg bakker ikke ud. - Det har du bare ikke at gøre.
- Jeg er med dig. Altid. - Det kan du bande på.
Indgangen er her et sted.
Vi er slet ikke tæt på Rossum Building,
og jeg har tjekket direktorier for alle bygningerne
og stadig ingen Lily Foundry.
Fordi du står på hende.
Der. Vi følger det røde rør.
Jeg har været her før,
men hvordan kan man ikke huske noget og alligevel huske det?
- Det er bare stoffet, der gør dig skør. - Nej.
Jeg har haft det sådan før. Det var det, der trak mig hertil.
Måske er du sindssyg.
Tror du?
Jeg tror, at når vi kommer derind,
så skal se efter laboratoriebøger, logbøger, kemikalieprøver,
beviser på, at Rossum er ansvarlig for det her r od.
Lige der. Det fører direkte ind i Rossum Building.
Virkelig?
Vi skal bevæge os som ninjaer fra nu af.
Vi skal ikke slås, vel?
For jeg ved ikke engang, hvordan man knytter næven.
Ikke hvis vi gør det rigtigt.
Trappen til laboratoriet er lige over lobbyen.
Timing betyder alt.
Lad som om, vi spiller et videospil,
og jeg starter, og når han vender ryggen til, er det din tur.
Jeg spiller ikke videospil.
Dig.
Undskyld, jeg prøvede at dræbe dig.
- Det er i orden. - Nej, det er ikke i orden.
Jeg prøvede at brænde dig ihjel. Hvem gør det?
- Hvorfor kommer du ikke? - Han sagde, han prøvede at dræbe mig.
Han er påvirket.
Det i orden.
Hvad du end tror, du gjorde, så er det fint med mig.
Du ved, sket er sket.
Jeg beder dig, gå ikke. Jeg har brug for din tilgivelse.
Du har den.
Du mener det ikke. Du hader mig.
Jeg kan se det i dine øjne, ikke?
Og du bliver ved med at se på mig med dem.
Jeg mener det. Jeg tilgiver dig.
Pistolerne, ikke? Al den løben omkring, de råbende ordrer.
Det er ikke det eneste, Laurence Dominic kan.
Nej, frue, det er bare mit arbejde. Jeg er ikke bare en kynisk mand.
Se på mig. Se jakkesættet.
- Se det engang. - Åh, nej, ikke igen.
Hvor mange gange, har jeg sagt, han ikke er en sød hund?
Jeg vil ikke ae ham.
Hr. Dominic?
Hr. Dominic.
Jeg hører, du føler dig lidt utilpas.
Jeg har måske noget, der kan hjælpe.
Han er ikke en hund. Jeg vil ikke ae ham.
Han angriber mig. Nej!
Hallo. Det er i orden.
Alle med et våben lægger det fra sig, nu. Lige her.
Lad os få vores ven beroliget.
Husk at være stille under legen, ikke?
Larm er opsigtsvækkende.
Løft op i kjolen.
Hold dig fra mig.
Nej, det er helt i orden. Jeg gør dig ikke fortræd. Vi må af sted.
- Nej. - Kom nu. Vær nu sød.
Det er ikke...
...et sjovt spil. Det...
Hvis jeg bevæger mig nu, dør du.
Vent. Lyt, vent!
Blød som en killing.
Jeg kan ikke høre noget.
Hun afsluttede ikke udløserkoden. Hun har det sikkert fint.
Undersøg det.
- Jeg er din over ordnede. - På alle tænkelige måder.
Undersøg det.
Han solgte aktien.
Han havde ikke flere muligheder.
- Hjælp mig med at få hende ned i stolen. - Jeg kan ikke håndtere det her.
Hjælp mig med at få hende ned i stolen.
- Vi skal slå det ud af hende. - Det giver ingen mening.
Så få det til at give mening.
Tror du, jeg flyver rundt som en ballon ubunden til dit møg?
Vend.
Jeg styrer den her bygning.
Nej. Det giver ingen mening.
Bortset fra at Aktivers hjerner ikke er ligesom vores.
Vi forandrer dem på forskellige måder,
sådan at N-73, bla, bla, bla.
Det rammer Aktiverne senere, okay? Og på en anden måde.
Såsom flashbacks.
Hvilket betyder, at blandingen nedbrydes til en protease
og lyner direkte igennem vores menneskeskabte hukommelsesblokke.
November fik et traumatisk flashback.
Jeg vil vædde på, det samme sker for de andre dukker.
Det gode er, at stoffet aftager. Om et par timer er det væk.
Hvordan forklarer du manden, der tabte sin hjerne ned i sin bluse?
Han fik en ekstrem dosis. Meget mere end man kan absorbere.
Meget mere end han ville have taget.
Det er et mord.
Det er anderledes.
- Virkelig? Hvordan plejede det da at være? - Det ved jeg ikke.
Lige hvor jeg efterlod det.
Jeg må stoppe ham.
Hvem?
Noget skrækkeligt.
Er det stoffet? Du fandt det.
Du fandt det virkelig hurtigt.
Sam? Hvad... Okay!
Undskyld. Jeg er virkelig ked af det.
Vi er inde.
Leo, herovre.
Hvad skal de med babyer?
Det her er Rossum. De er ligeglade med sjæle.
Mennesker eller dyr.
Hvad gør de mod jer?
Filmer du det?
Skat? Du skal se noget.
Hvad er det?
Science fiction?
De eksperimenterer ikke kun med dyr.
Skat, vi må optage...
Er de...
- Hvad laver de? - Ikke noget særlig rart.
Jeg sagde, Rossum var ondt.
Her. Tag den. Du henter dyrene.
- Jeg ser, hvad jeg kan finde her. - Ja.
Se på hende. Skal vi bare efterlade hende her?
Det er ikke en dyrehandel. Vi kan ikke tage dem med.
- Hallo! Stå stille! - Af sted! Løb!
Hvad gjorde du?
Få det til at stoppe. Vær sød.
Jeg er ked af det. Jeg ville ikke gøre noget af det her.
Alle de mennesker, hvorfor gjorde du dem fortræd?
Det her er min chance for at udrette noget.
Owen og jeg ville tage det her over til Bel Med Tec.
I Schweiz?
Det næststørste medicinalfirma i verden lige efter Rossum.
Ved du, hvad de ville betale for det? Milliarder.
- Du er vanvittig. - Ingen er perfekt.
- Du elsker godt nok at slås. - Skal vi af sted?
Du er morder.
Owen var min bedste ven. At han døde var ikke med i planen.
Jeg ville bare af med ham længe nok til, at jeg kunne komme væk.
Jeg vidste ikke, han ville skade sig selv sådan, vel?
- Han vidste, hvad du ville gøre. - Det var hans idé.
Så blev han bange, sagde Rossum ville komme efter os.
Han prøvede at stoppe mig.
Bare fordi, du ikke gjorde det med vilje, betyder ikke, du ikke dræbte ham.
Du er ansvarlig.
Du ser på det på din måde, og jeg ser på det på min.
- Nyd dit trip. - Nej.
Her.
- Efterlad det! - Nej!
- Efterlad det! - Løb!
Nej!
Du er en morder, Sam. Du dræbte ham!
Jeg elsker dig, og du skal nok klare den.
Kom så, vi skal af sted.
De løb ned ad vestkorridoren!
Godt, godt.
Leo, kom så.
Igen, jeg er virkelig ked af det der med at brænde levende.
Bliv hos mig. Jeg har brug for dig. Leo, kom nu.
Jeg er din pige. Leo.
Leo, kom nu!
- Leo, bliv! Bliv! - Forsvind, din skøre kugle!
Echo?
Vil du gerne behandles?
Ja.
Fru DeWitt, jeg er glad for, du kunne komme.
Du virkede ret sikker på, hun matcher profilen.
Ja. Hun har været meget igennem.
Det var godt, du ringede.
- Hun har lige været her. - Hun når ikke langt.
- Hr. Dominic, kom indenfor. - Tak.
- Vil du have noget at drikke? - Nej, tak.
Alle Aktiverne er blevet evalueret og behandlet.
Alt virker betryggende.
Fantastiske nyheder.
- Denne er vist din. - Ja. Tak.
Pressen tror på den historie, vi stak dem.
"Studerende giver kammerat narko, inden han begår selvmord."
Og Echo?
Jeg går ud fra, du anbefaler, hun bliver sendt på Loftet.
- Det er helt op til dig, frue. - Stop dog med at kalde mig frue.
Vi blev udsat for stoffet. Vi opførte os som dumme børn.
Det er, hvad der sker. Det er slut.
Du må gerne gå.
Ville du sige noget?
Jeg skal bare væk. Det varer ikke evigt.
Jeg forstår. Undskyld.
Debbie overnatter nok engang imellem, hvis du hører en lyd.
- Hvis du får brug for mig... - Ved du hvad?
Måske er det bedre, jeg ikke ved, hvor du er.
- Hvis det nu skulle være. - Ja. Okay.
Okay.
Mellie?
Du ved, hvor jeg er.
Det her hjælper dig til at slappe af.
Jeg vil ikke slappe af. Jeg vil væk herfra.
Det forstår jeg godt.
Du kan ikke tilbageholde mig. Du skal have en grund, beviser.
Jeg er ikke fra regeringen.
Hvem er du så?
Jeg er en, der kan give dig, hvad du vil have.
- Og hvad vil jeg have? - Et nyt liv. Et bedre liv.
Din mor, Antoinette Jennings, fra Helena Street 483,
jeg kan forstå, hun har økonomiske problemer.
Faktisk er hun ved at miste sit hjem.
- Du skal ikke true min mor. - Faktisk det modsatte.
Når du underskriver disse papirer,
begynder din mor at få et månedligt stipendium,
stort nok til at løse sine økonomiske problemer.
Det fortsætter i fem år, og når den tid er gået,
vil du være i stand til at støtte hende helt selv.
Hvordan?
Jeg giver dig et tilbud.
Danish